Христо Радевски
Брезата

chitanka.info

Как натъжена ми изглежда

брезата в тоя ден студен!

През клоните й се процежда

мъглата.

Нейде устремен

и хладен, вятърът я хапе,

по кожата й мраз пълзи

и жълтите й листи капят

като несдържани сълзи.

Загледан в клоните й бледи,

помислих:

„Бедната сестра!“

Тя сякаш моя въздъх сети

и мислите ми тя разбра.

И поразклати си клонака,

и тихо ми прошепна сякаш

с глъчта на сетните листа:

— Да, зима иде,

но ще чакам

и ще дочакам пролетта!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.